Еди Маринов
Празнота

chitanka.info

Изчезна и последната надежда —

заспа последния си сън в покой,

но той отново в чашата поглежда

и търси в празното й дъно бляна свой.

Намира я там — всяка вечер

са заедно, превръщат се в едно,

а после утрото му е обречено —

на болка, на въпросите защо.

Защо пак уискито привършва?

Защо пак вечно сам върви?

Защо пак блянът в мъка свършва?

Защо пак се събужда без мечти?

Пак пие сам… Около него

поток от хора преминава,

дори за миг очи не вдига,

загледан все във чашата остава.

Отново в тъмна бездна я намира,

а времето отново бавно си тече…

Отново преминава тя, не спира…

И той отново вижда празното шише…

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.